‫לא עשיתי את זה?‬
‫יכול להיות שזה היה חלום?‬
‫זה אומר שהוא עדיין עם סאטוקו!‬
‫בסדר.‬
‫אם הוא חי, הוא חי.‬ ‫אני אעשה את זה כמה פעמים שצריך.‬
‫סאטושי? זה אתה?‬
‫נו...‬
‫זה לא אומר כלום.‬
‫- רצח על ידי קללה‬ ‫חלק 5: התנצלות -‬
‫כמו שחשבתי, אין אופנוע.‬
‫זה לא נעול?‬
‫ועכשיו למזג האוויר.‬
‫היום, בעקבות שינויים במערכות לחץ גבוה,‬ ‫שלא כמו אתמול,‬
‫נראה שיהיה חם ונעים בכל רחבי המדינה.‬
‫ומכיוון שמערכת הלחץ הגבוה הזו‬ ‫מגיעה מהיבשת...‬
‫- סלט‬ ‫תאריך תפוגה 20/06/1983 -‬
‫ארוחת ערב מאתמול?‬
‫לשני אנשים.‬
‫אז הוא באמת בחיים?‬
‫לאן סאטוקו נעלמה?‬
‫מה הרעש הזה?‬
‫האמבטיה?‬
‫למה מוקדם כל כך בבוקר?‬
‫סאטוקו?‬
‫יכול להיות שזה מאתמול בלילה?‬
‫סאטוקו!‬
‫חמשת אלפים שלושים ושבע.‬
‫חמשת אלפים שלושים ושמונה.‬
‫חמשת אלפים שלושים ותשע.‬
‫סאטוקו!‬
‫את בסדר, סאטוקו? זה אני, קייצ'י!‬
‫את רואה? את שומעת אותי?‬
‫קייצ'י...‬
‫את בסדר עכשיו.‬
‫כי אני... ני-ני בטוח יציל אותך!‬
‫חמשת אלפים וארבעים.‬
‫חמשת אלפים וארבעים...?‬
‫עד איזה מספר את סופרת?‬
‫עשרת אלפים...‬
‫טיפשה! את לא יכולה לספור עד עשרת אלפים!‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫דוד...‬
‫לאן... לאן לעזאזל הוא הלך?‬
‫- מרפאת איריה -‬
‫כמעט הגענו. תחזיקי מעמד עוד קצת.‬
‫מה?‬
‫מה זה? יש פה הרבה ניידות.‬
‫אני לא יודע. אני אלך לבדוק. תישארי פה רגע.‬
‫אתה עוזב בחורה עם מגבת בלבד?‬
‫איזה ג'נטלמן.‬
‫אם את יכולה להיות כזאת עוקצנית,‬ ‫את תהיי בסדר.‬
‫נצפו חום גבוה, חוסר שליטה על סוגרים‬ ‫ומאניה חמורה.‬
‫חשבתי שזה מקרה טיפוסי‬ ‫של מנת יתר של כדורי שינה.‬
‫אז טיפלתי בו מיד.‬
‫בלי לקרוא למשטרה?‬
‫זה בית חולים, ואני רופא.‬
‫אם חיים נמצאים בסכנה, כמובן שאתחיל בטיפול.‬
‫כנראה... ואז?‬
‫הנשימה לא הייתה תקינה,‬ ‫אז ביצעתי הנשמה מלאכותית,‬
‫בשילוב עם גירוי של מערכת הנשימה.‬
‫אז עשית כל מה שיכולת, אבל זה לא הצליח?‬
‫התקשרת אחרי שהוא מת?‬
‫כן.‬
‫כאן המפקדה.‬
‫כן, שלום. מדבר קומיאמה. עבודה טובה.‬
‫נראה כמו התאבדות באמצעות כדורי שינה,‬ ‫בלי פתק התאבדות.‬
‫התאבדות? מי זה יכול להיות?‬
‫הוא השתמש בכדורי שינה באופן קבוע?‬
‫אני לא חושב.‬
‫הוא אמר לעתים קרובות דברים כמו,‬ ‫"אני עייף" או "אני רוצה למות"?‬
‫אתה לא מכיר אותו. הוא לא היה כזה טיפוס...‬
‫איריה? המאמן התאבד?‬
‫למה?‬
‫המפקד אומר שתתן לגיבוי להמשיך,‬
‫ותחזור לחיפוש אחר אוישי הנעדר.‬
‫קיבלתי.‬
‫החיפוש אחר אוישי? מה?‬
‫מה קורה?‬
‫סאטוקו! אל תבהילי אותי.‬
‫מה קורה?‬
‫ממה שעכשיו שמעתי את השוטרים אומרים...‬
‫נראה שהמאמן התאבד.‬
‫קייצ'י, זו האמת?‬
‫יכול להיות שלא שמעת טוב?‬
‫שמעתי היטב.‬
‫הם אמרו שהמורה איריה‬ ‫התאבד באמצעות כדורי שינה.‬
‫זה שקר.‬
‫שקר.‬
‫המאמן לא היה מתאבד.‬
‫אני מצטער.‬
‫למה אתה מתנצל?‬
‫אתמול אמרתי...‬
‫"הלוואי שתמות", וקיללתי את המאמן.‬
‫קיללתי אותו, אז הוא מת באמת.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫זו לא אשמת אף אחד.‬
‫אני לא רוצה להישאר עירומה כל כך הרבה זמן.‬ ‫אני רוצה בגדים.‬
‫צריך לבדוק אותך במרפאה...‬
‫זה לא כאילו אני אמות‬ ‫אם יבדקו אותי אחרי שאתלבש.‬
‫אבל...‬
‫בוא נלך לבית של ריקה.‬
‫צריכים להיות לה בגדים.‬
‫בסדר.‬
‫זה מוזר.‬
‫מה מוזר?‬
‫ידעת שטאקנו מתה?‬
‫שמעתי אתמול שהיא נשרפה למוות.‬
‫ונראה שגם האוישי הזה מהמשטרה נעדר.‬
‫טאקנו, המאמן, אוישי...‬
‫כשביקשתי שהם ימותו, הם באמת מתו.‬
‫ביקשת?‬
‫אני לא מבין.‬
‫אני לא מבין את זה, אבל כשאני מבקש‬ ‫שאנשים ימותו, הם באמת מתים.‬
‫וזה לא הכול. יש עוד משהו, מוזר אפילו יותר.‬
‫זה קשור לדוד שלך.‬
‫בבקשה, תפסיק לדבר עליו.‬
‫הוא היה בבית אתמול, נכון?‬
‫אתה יכול בבקשה להפסיק לדבר עליו?‬ ‫אני לא יכולה להתמודד עם זה.‬
‫לא יכול להיות שהוא היה שם‬ ‫אחרי הלילה של פסטיבל שילוח הכותנה.‬
‫כי...‬
‫לא!‬
‫הרגתי אותו בידיים האלו!‬
‫בלילה של פסטיבל שילוח הכותנה‬ ‫הרגתי את הדוד שלך.‬
‫אז לא יכול להיות שהוא חזר הביתה.‬
‫תוריד אותי.‬
‫בבקשה תוריד אותי.‬
‫את בטח חושבת שהשתגעתי, נכון?‬
‫זה האנשים שקיללת מתו זה רק במקרה...‬
‫אני בטוחה שאתה פשוט מבולבל.‬
‫אני חושבת שאתה צריך לנוח בבית היום.‬
‫אני בסדר עכשיו, אז...‬
‫אבל אני... סאטוקו...‬
‫אני באמת בסדר עכשיו.‬
‫אני לא רוצה להמשיך לדבר עם גבר‬ ‫כשאני בלי בגדים!‬
‫סאטוקו...‬
‫לא יכול להיות. לא ביקשתי את זה.‬
‫לא יכול להיות שביקשתי את זה.‬ ‫אפילו לא בטעות.‬
‫את זה...‬
‫את זה!‬
‫סא...‬
‫תירגעי, סאטוקו...‬
‫לא אני עשיתי את זה.‬
‫רוצח...‬
‫סאטוקו!‬
‫סאטו...‬ ‫-לא!‬
‫סאטוקו!‬
‫רוצח...‬
‫לא! זה לא הייתי אני.‬
‫לא הרגתי אותה!‬
‫באמת!‬
‫פעם, חשבתי שתוכל אפילו להיות‬ ‫הני-ני האמיתי שלי...‬
‫מאז שני-ני נעלם, הייתי בודדה כל כך.‬
‫אבל מאז שעברת לפה,‬ ‫כולם התחילו להיות שמחים...‬
‫נהיה כיף, וכל יום היה יום שמש, אבל...‬
‫לא! את טועה, סאטוקו!‬
‫למה?‬
‫סאטוקו!‬
‫תתרחק, רוצח!‬
‫סאטוקו, אפילו אני לא מבין.‬
‫אבל אני יכול להגיד דבר אחד:‬
‫לא הרגתי את ריקה.‬
‫זה בטוח.‬
‫איך אני יכולה להאמין לזה?‬
‫סאטוקו... תאמיני לי, בבקשה.‬
‫אני...‬
‫אז מה הקטע עם הגרזן? למה יש לך כזה דבר?‬
‫את מפחדת מזה?‬
‫אז אני אזרוק אותו. הנה.‬
‫אתה חושב שזה שזרקת את כלי הנשק שלך‬ ‫מרגיע אותי?‬
‫עם כמה שאתה חזק,‬ ‫יהיה לך קל פשוט לחנוק אותי, נכון?‬
‫אז מה לעשות?‬
‫קופף בבקשה את הידיים מעל לראש, והסתובב.‬
‫ככה?‬
‫למרות הכול אני יודעת שאתה לא אדם רע.‬
‫אני חושבת שפשוט שוכן בך משהו רע.‬
‫אני יודעת...‬
‫זה לא כאילו לא חוויתי כאלה דברים בעצמי.‬
‫טיפסתי פעם לגג של מקדש הכלים הטקסיים.‬
‫שלוש, ארבע, חמש, שש...‬
‫שבע, שמונה, תשע, עשר.‬
‫מוכנים?‬
‫מוכנים!‬
‫זה אויאשירו-סמה?‬
‫איפה סאטוקו?‬
‫לאן נעלמת?‬
‫זה רע.‬
‫מיו?‬
‫זו לא הייתי אני!‬
‫זו לא!‬
‫זו לא הייתי אני!‬
‫אני מצטערת!‬
‫מאז, כל העולם שסביבי נהיה מוזר.‬
‫העולם נהיה מוזר?‬
‫אני יודעת ש...‬
‫זו הקללה של אויאשירו-סמה...‬
‫שזה עונש משמים על כך שחיללתי‬ ‫את כבוד המקדש...‬
‫ושנטשתי את החברה הכי טובה שלי.‬
‫הוריי נעלמו בנחל של בוץ.‬
‫דודתי המרשעת מתה גם כן.‬
‫ני-ני, שדאג לי יותר מכולם,‬
‫נטש אותי וברח מהבית.‬
‫ו....‬
‫סאטוקו!‬
‫כשאתה עברת חשבתי‬ ‫שימים שמחים מגיעים סוף סוף.‬
‫אבל עכשיו אתה רדוף רוחות, וריקה מתה.‬
‫אני לא יכולה לעמוד בזה יותר!‬
‫תירגעי, סאטוקו! זו לא קללה!‬
‫אף אחד לא מתנהג כלפייך בבריונות.‬
‫לא!‬
‫לא יכול להיות...‬
‫תמות, רוצח!‬
‫תחזיר אותו! תחזיר אליי את ני-ני!‬
‫תחזיר לי את קייצ'י!‬
‫סאטוקו!‬
‫לעולם לא אפסיד לך. לעולם לא אפסיד לקללה.‬
‫אני לעולם לא אכנע לך,‬ ‫אחרי שגנבת ממני את כולם!‬
‫סאטוקו, תאמיני לזה בבקשה.‬
‫רציתי שתהיי מאושרת...‬
‫אתה...‬
‫מעמיד פנים שאתה קייצ'י עד הסוף המר...‬
‫תיפול!‬
‫תאמיני לי, בבקשה...‬
‫תיפול!‬
‫סאטוקו!‬
‫המילה האחרונה שהיא אמרה לי הייתה, "תיפול".‬
‫איזה סוף עצוב ומייאש.‬
‫הימים שטופי השמש בהינאמיזאווה...‬
‫לאן הם נעלמו?‬
‫איפה הדברים התחילו להשתבש?‬
‫כשנפלתי, הדבר האחרון שביקשתי...‬
‫היה מותו של העולם של הינאמיזאווה עצמו...‬
‫עולם שהשתבש.‬
‫- ראמן השד האדום -‬
‫זה היה כתב המערכת אוגאטה,‬ ‫מדווח ממעונו הרשמי של ראש הממשלה.‬
‫ועכשיו, דיווח נוסף על האסון.‬
‫מפחיד, נכון? זה כמו למות תוך כדי שינה.‬
‫זה נורא...‬
‫גיוזה ובירה.‬
‫אין בעיה. עוד גיוזה!‬
‫בסביבות חצות בליל ה-22,‬
‫אסון נורא התרחש‬ ‫בהינאמיזאווה שבעיר שישיבונה.‬
‫הפרטים עדיין אינם ברורים,‬
‫אבל גז וולקני רעיל התפרץ באזור.‬
‫זרם הגז פגע בכפר,‬
‫ונראה שכל הבתים נהרסו.‬
‫מניין ההרוגים הרשמי נכון לעכשיו‬ ‫עומד על יותר מאלף.‬
‫כוחות ההגנה העצמית מבררים את היקף הנזק,‬
‫אבל מניין ההרוגים צפוי לעלות.‬
‫לפי מידע שהגיע זה עתה,‬
‫יש אישור על ניצול אחד.‬
‫שמו של הניצול הינו קייצ'י מאברה,‬ ‫תושב הינאמיזאווה.‬
‫קייצ'י מאברה, תושב הינאמיזאווה.‬
‫- בית חולים -‬
‫הוא היה במצב אנוש וסבל ממצוקה נשימתית‬ ‫בעקבות נשימת הגז,‬
‫אבל הוא אושפז בבית חולים כללי.‬
‫נראה שהוא ניצל, ככל שיתפתח המצב...‬
‫מה? מי כיבה את זה?‬
‫אוי לא. הטלוויזיה התקלקלה?‬
‫- בפרק הבא -‬
‫מה שהגיע הם דמדומי הערב.‬
‫מה שאבד הוא חשיכת הזמן.‬
‫מה שנפגש הוא החלל שבין העבר לעתיד.‬
‫כשהציקדות בוכות.‬
‫- פרק לבזבוז זמן‬ ‫חלק 1: הינאמיזאווה -‬
‫תוכלו להאמין בכך?‬
‫- תרגום כתוביות: טל אורבך -‬